Fortroligt dokument ...
Vent!
Der kommer nogen.
Vent nu lige.
Du er på en strand ved solnedgang. Den røde sol er ved at gå ned i havet.
Du ænser ikke, hvor du bevæger dig hen. Du kommer tættere på vandet.
Sandet under dine fødder løsner sig.
Du vender blikket mod horisonten, og solen er forsvundet.
Det går pludselig op for dig -
- at sandet her er helt ulig alt andet sand, du er stødt på.
Du synker i til anklerne, når du går.
Til skinnebenene. Til hoften.
Du vender om, men nu kan du næsten ikke bevæge dig.
Jo mere du kæmper, jo mere synker du i.
Du er sunket i til brystet.
Det klæber til dig og vil ikke slippe taget.
Det er for sent. Du kan ikke slippe fri.
Sådan var det for os i Vietnam.
Det var i 1963. Den kolde krigs varmeste tid.
Jerntæppe, missilforspring, blødsødenhed mod kommunismen.
RAND, USA's førende tænketank, rekrutterede eksperter -
- der simulerede alle tænkelige konflikter for hæren. Krigsspil.
Følger russerne med indsætningen af tropper i Tyskland, får vi et dødvande.
Glem det. Tyskland er dækket.
Det ved russerne. De vil stå klar med mellemdistanceraketter.
Vi omgår dem. Vi fordobler antallet af Jupiter-missiler i Tyrkiet.
- Du er for forudsigelig. - De skal have klar besked.
- Ellers får vi Tredje Verdenskrig. - Risikoen er for stor.
Forkert!
Brug risiko. Tvang. Trusler. Bluff. Det er grundreglerne al i spilteori.
Man får intet ud af at handle rationelt i en konflikt. Skab tvivl.
Få dem til at frygte, I ikke har noget at tabe.
Det særegne ved trusler om brug af a-våben er, at de gør folk til kujoner.
Ikke meget er den pris værd.
John Foster Dulles havde utrolig nok ret.
Man skal gå lige til grænsen, uden at krigen bryder ud. Afpresning er godt.
Hiroshima gjorde USA's trusler om at bruge a-bomber mere troværdige.
- Og kostede mange japanere livet. - Og frelste mange amerikaneres liv.
Og afsluttede krigen. Vi vandt.
Du overlistede alle og gjorde dem skidesure, og det ved jeg, du elsker.
Alt drejer sig ikke om dig. Det er en ære at være her hos RAND.
Det er dine kolleger. Prøv at arbejde sammen med dem en gang imellem.
Men dine teorier er gode. Du burde gøre dem mere levende.
Hvorfor fortalte du ikke om ham med bomben? Politiet turde ikke gribe ind -
- fordi han var parat til at sprænge sig selv og alle andre i luften.
Den passer fint til dine teorier. Som du bør udbygge.
Vanvid som redskab eller våben. Hvem ville skoleeksemplet være?
- Hitler. - Glimrende.
Viet Cong er en guerillastyrke. De bruger traditionel chikanetaktik.
Hurtige angreb. Fremragende udnyttelse af terrænet til baghold.
Forskellige slags fæller.
De støttes af den mere garvede nordvietnamesiske hær -
- der sendte den franske hær på flugt ved Dien Bien Phu.
VC og NVH foretager indfald længere og længere mod syd med stort held.
Mit højeste ønske var at tjene mit land.
Alt, jeg gjorde, sigtede mod det mål. Harvard, Cambridge -
- marineofficer, ph.d.-afhandling, stilling hos RAND.
Det var et berusende sted, men jeg følte mig konstant rastløs.
- Hvad læser du? - Bernard Fall. Vietnam.
Vi lister rundt i Sydøstasien uden overbevisning og uden mål.
Russerne og Nordvietnam undergraver Sydvietnam.
- Jeg har læst din rapport. - Og?
"Vanvid som politisk redskab." Hvordan kom du dog på det?
Den er skarp. Den er provokerende.
Den er farlig. Det er en god rapport.
Jeg er frustreret, Harry.
Se selv. Jeg er gået i stå.
Så vil det glæde dig, at rapporten fandt vej til viceforsvarsministeren.
- John McNaughton? Hvad synes han? - Den var ikke værst, sagde han.
- Forstod han den? - Næppe.
Og det er sikker derfor, han har bedt dig komme og arbejde for sig.
Tak.
Det her er din afskedsfest, og du er æresgæsten.
Kan du ikke bare lade, som om du morer dig?
Skal vi tage lidt salat først?
Har du brug for hjælp?
Er der noget galt?
- Hvordan går det med at pakke? - Jeg har pakket dine ting.
Det sagde jeg jo, jeg ville hjælpe med.
- Jeg tager ikke med næste weekend. - Hvornår kommer du så?
Jeg kommer ikke. Og det gør børnene heller ikke.
Må jeg godt få kage nu?
Dan Ellsberg? Rich Corcoran. Jeg ville bare ønske tillykke.
- Nå, er du klar til udfordringen? - Undskyld mig.
Jeg ved, det skaber problemer, men det er vigtigt.
Vi kommer til at forme politikken i Washington, til at betyde noget.
Nej, det kommer du til.
Jeg elsker dig, men jeg har aldrig betydet noget. Heller ikke børnene.
Jeg beder dig ikke ofre karrieren for os.
Hold op med det der! Vi er ikke hjemme.
Jeg ved, du skal udrette noget stort. Jeg håbede, det omfattede familien.
- Jeg tager ikke til Washington. - Jeg vil skilles.
Hvabehar?
Carol, jeg kan ændre mig.
Evnen til forandring er ikke et af dine mange talenter.
Den eneste forandring, jeg ville få, er luftforandring.
Jeg begravede mig i arbejdet. Jeg analyserede data fra Vietnam.
Min rang, GS-18, var den højeste, en civilperson kunne opnå.
Jeg aflagde rapport til John McNaughton.
Via forsvarsministeren havde han god kontakt til præsident Johnson.
Det her var, hvad jeg altid havde ønsket mig.
ANGREB FRA NORDVIETNAM
MOD AMERIKANSKE FLÅDEFARTØJER
Det er min pligt over for det amerikanske folk at meddele -
- at nye angreb på amerikanske skibe på åbent hav i Tonkinbugten -
- i dag har tvunget mig til at give den amerikanske hær ordre til ...
Så er krigen vores, Ellsberg.
Giv mig en rapport om, hvad det kan medføre. Giv mig logik og fornuft.
Beskriv et muligt handlingsforløb. Ingen følelser. Rene fakta.
- Hvor hurtigt du lave den? - Tja ...
Ikke hurtigt nok.
Angrebet på SS Maddox er en klar overtrædelse af Genèvekonventionen.
Det kræver øjeblikkelig og beslutsom handling.
Vi må svare igen trods risikoen. På grund af risikoen.
Vi må anvende den magt, der skal til for at beskytte vores interesser.
- Du er sent på den. - Ja.
- Hvem er det? - Dan Ellsberg.
Er det Dan Ellsberg? Hvad taler han så heftigt om?
Hvis kommunisterne vinder i Vietnam, falder resten af Sydøstasien også.
Det er en borgerkrig. Bør vietnameserne ikke selv vælge?
De har aldrig prøvet. De har kæmpet for uafhængighed i en evighed.
De har kæmpet mod Kina, Frankrig, Japan, Frankrig igen, Kina igen.
Jeg er med. Fordi Sovjetunionen og Kina støtter kommunisterne -
- er vores globale indflydelse i fare?
Nej, lad os logre. Det virkede for Polen og Ungarn i 2. Verdenskrig.
Det var Hitler.
Måske mangler Brezjnev og Mao bare det grimme overskæg.
- Jeg hedder Dan Ellsberg. - Det er jeg blevet advaret om.
- Patricia Marx. - Tak for indbydelsen.
Det er min fars fest. Jeg har ikke inviteret dig.
Jeg vil kunne få dig over på min side inden solopgang.
- Hvorfor skulle jeg give mig så let? - Fordi jeg har ret.
En anden gang.
Hvor længe har du været her? l Washington.
- Tre måneder. Fire. - Parat til at erobre verden.
Ved du, at Washington kaldes jomfrubyen?
Alle kommer for at bolle jomfruen og blive bollet af jomfruen.
Hvor skal du hen?
Det ville tage sig ilde ud, hvis jeg ikke hilste på min kæreste.
Det begyndte i det små. Fjendens tab blev blæst op -
- selv om der meldtes om kraftig modstand og amerikanske faldne.
Det var umuligt at afgøre, hvordan det gik for os.
Her står, at den natlige beskydning ved Ben Tre er hørt op.
Her står, at tre soldater blev dræbt den 11. marts om natten ved Ben Tre.
- Det er nok en afvigelse. - Det sker konstant.
For en måned siden fik De en stak af dem, men jeg har intet hørt.
De bliver ved.
Alle efterretninger kan dementeres af lige så troværdige kilder.
- Hvad foreslår du? - Læs dem!
Og så en undersøgelsesmission.
En, der undersøger de faktiske forhold. Jeg melder mig frivilligt.
- Vil du tilbage til marinekorpset? - Vi må vide, hvad der sker derovre.
Hvordan skal præsidenten ellers kunne træffe beslutninger?
- De skulle tage og læse ... - Det har jeg.
Det var på tide. Jeg har ventet på det her.
Hvorfor var du så længe om det?
Hvis tallene her er forkerte, kæmper vi måske på den forkerte side.
Tag derover. Og find ud af, hvordan vi kan komme ud, hvis det går galt.
Tænk, at høre det fra Dem. Høgen, der slog duen ihjel.
Find svarene. Drop formodningerne.
Fakta. Ikke rygter eller pis. Aflæg rapport til mig og kun til mig.
Tallene er foruroligende, men De tager fejl.
De her beregninger og beslutninger kan blive enden på din karriere.
Mange har fået karrieren ødelagt af det, der var mindre.
Jeg blev tilknyttet general Lansdales kontingent.
Jeg opdagede snart, at der var to verdener: Saigon ... og derude.
Når landsbyer blev erklæret nedkæmpet -
- tog jeg ud for selv at undersøge det.
- Hvad med her? - VC trak sig ud for nogle uger siden.
- Den er altså sikker? - Det er så meget sagt.
Det er vores mest pålidelige oplysninger.
Det er hverken oplysninger eller pålideligt.
Ellsberg, er det dig?
- Hvem der? - Tony Russo.
Russo? Hvad pokker laver du her? Hvad sker der derinde?
Jeg fører tilsyn med et projekt for hæren.
Vi undersøger Viet Cong-fangers motivation og kampmoral.
- Det mangler de vist ikke. - Det må du sgu nok sige.
Det er slet ikke, som vi regnede med.
Uanset hvor meget artilleri og mandskab, vi kaster efter dem -
- giver de ikke op.
- Hvad laver du selv her? - Jeg finder ud af, hvordan vi vinder.
Vil du vide, hvordan vi vinder?
Ved at overbevise dem om, at det ikke gør noget at tabe.
Jeg troede, jeg bare skulle være væk nogle uger. Men tiden gik.
Jeg vidste stadig ikke, hvorfor alt virkede som én stor undskyldning.
Uoverensstemmelser, der modsagde sig selv.
Men jeg var stadig mere engageret end nogensinde.
De holdt hovedet højt. Deres mod var stort.
Hvis de var bange for at dø, viste de det aldrig.
Våd. Jorden er våd. Luften er våd. Mine fødder er våde.
- Hvad hedder du? - Compson, Larry, den 3., sir!
Ikke "sir". Jeg er bare observatør.
Klap i! Tag dig sammen, Compson.
- Spiller du? - Nej. Er du journalist?
- Ja. Jeg aner en vis modvilje. - Jeg kan ikke lide det, jeg læser.
- Hvad skulle vi skrive i stedet? - Noget positivt. Hvad som helst.
- Altså lyve? - Det bliver anderledes.
- Hvor længe har du været her? - Et halvt år.
Held og lykke. Jeg håber, du har ret.
Hvis du finder en god historie, så kontakt mig. Neil Sheehan fra UPl.
Dan Ellsberg.
Hvor længe tror du, vi skal være her?
- Så længe, som det tager. - Og hvor længe tror du, det er?
Daniel Ellsberg, 2. december 1965, Saigon.
- Hvad laver du? - Jeg er radiokorrespondent.
Jeg har mit eget program. Vil du kommentere vores fremskridt?
Det er en udmærket begyndelse, at du er her.
Hvordan går det med pacificeringsarbejdet?
Skidt. Du virker ikke udpræget pacificeret.
Hvordan går det med kamptræningen af den sydvietnamesiske hær?
Lige så godt som det går for mig at invitere dig ud at spise.
Dr. Ellsberg, hvornår kan vi vente et tilfredsstillende udfald af det her -
- og hvad bliver det udfald?
Vi er vist færdige.
- Tak. Mange tak. - Det var så lidt.
Lotussen er en af de få blomster, der bærer frugt og blade samtidig.
Får du ikke hovedpine af alt det, du fylder hovedet med?
Når de blomstrer -
- bliver de smukkere og smukkere for hver ny ring blomsterblade.
Skynd dig derhen.
Jeg elsker regnvejr.
Det får dig til at se smuk ud.
Hvor stammer det fra?
Da jeg var barn, ville min mor have, jeg skulle være koncertpianist.
Jeg havde vel visse evner, men jeg var bestemt ikke noget stort talent.
Men hun troede fuldt og helt på mig og fik mig til at øve i én uendelighed.
Da jeg var 15, den 4. juli, faldt min far i søvn bag rattet.
Jeg vågnede på hospitalet dagen efter -
- og fik at vide, at min mor og søster var døde.
Jeg kan huske, at det første, jeg tænkte, da jeg hørte det, var:
"Så slipper jeg for at spille klaver."
Og jeg har ikke spillet siden.
Fortæl om dit radioprogram.
Når jeg møder nogen, der virker spændende ...
- Kunstnere, politikere ... - En officer i baren.
- Også det. Så interviewer jeg dem. - Var jeg i USA, ville jeg høre det.
- Det sendes kun i New York. - Så ville jeg flytte.
Det synes jeg, du skulle.
Tag med, når jeg tager hjem om nogle uger.
Hvor er jeg glad for, du er her.
Det er jeg også.
- Hvad er der sket? - VC løb på Alpha-kompagniet.
- Landsbyen blev fanget i krydsilden. - Hvor mange soldater faldt?
Alle de faldne er landsbyboere.
Vi har fået at vide, at fjenden mistede 20 mand. Spørg igen.
Kun landsbyboere.
- Russo. - Jep? Ellsberg.
Nydelig presset skjorte. Du har sgu altid pressede skjorter på.
- Alt vel? - Ja, jeg ...
- Jeg sidder og grubler. - Hvad grubler du over?
De Viet Cong-fanger, jeg afhører ...
... som man sagde, var nogle feje, krysteragtige køtere ...
De lader til at være beslutsomme, engagerede, asketiske og ...
... idealistiske. Hvordan kan det være?
600 stykker.
- Hvad laver du? - Tabsopgørelse.
Tabsopgørelse. Der er ikke nogen tabsopgørelse.
Er livet ikke herligt?
Er tabsopgørelse ikke herlig? Er Saigon ikke herlig?
Har du hørt den om general Navarre? Ham frøæderen?
Det var i 1954, lige inden Dien Bien Phu.
"Hvor mange lig?" spurgte han. "300," blev der svaret. "300 lig."
"Okay," sagde generalen. "Vi ved, vietnameserne fjerner deres faldne."
"300 lig svarer nok til 3000 faldne. Og så er der 10 procents fejlmargin."
"Vi siger til pressen, at 3300 blev dræbt."
"Ifølge tabsopgørelsen, hr. general?" "Hvad ellers?" svarede generalen.
- To og to er fem. - Præcist.
Dr. Ellsberg, du har altid forstået at skære ind til benet.
Det er den forkerte muskel, du træner.
- Jeg rejser altså i morgen. - Jeg er snart færdig.
Er du?
Den har jeg hørt før.
Jeg må få os på rette vej igen.
- Hvad skal det sige? - Mod en form for sejr.
En form for sejr? Har du ikke set nok her til at vide bedre?
Vietnam er vigtig for os. Det er ikke forkert at kæmpe for landet.
Fri mig! Jeg mener det.
Jeg vil ikke vide, hvad du bilder fjolserne i Pentagon ind.
Opfordrer du dem til at optrappe i urimelig grad?
Vil du gøre flere af vores uskyldige drenge til kanonføde?
Er det det, du vil? For det er det, du gør.
Patricia, jeg vil ikke tale mere om krigen.
- Undskyld. - Du behøver ikke undskylde.
Du har ret til at mene, hvad du vil. Jeg kan bare ikke holde det ud.
Jeg undskylder ikke min holdning, men for at have skuffet dig.
Pis!
- Hvor kommer det fra? - Klap i!
- Vi er under kraftig beskydning. - Bravo Otte, hvad er jeres position?
Af sted. Kom.
Fart på.
Sygepasser!
Jeg havde endelig fået et glimt af den sandhed, jeg famlede efter.
Vi kunne kun vinde, hvis ...
Jeg kom hjem.
Og John McNaughton var blevet dræbt i en flyulykke.
Han var væk.
Ligesom min stilling i Washington og min kontakt til ham.
Jeg havde leverbetændelse, var nedtrykt, havde mistet forbindelsen.
Til sidst vendte jeg tilbage til mit gamle arbejde hos RAND.
Jeg skulle deltage i arbejdet på en beretning om vores tid i Vietnam -
- som Robert McNamara havde bestilt.
De bad mig også lave en rapport om vores muligheder til Det Hvide Hus.
Jeg fortalte dem det, der var kommet til at stå så klart for mig.
At vi var i store vanskeligheder.
Og at vi måtte indrømme vores fejl og skifte strategi.
- Dav, Dan. - Dav, Harry.
Det gør mig ondt med McNaughton. Jeg ved, I havde et nært forhold.
Hvad er der blevet af vores elskede røvirriterende, selvoptagede skiderik?
Jeg vil gerne have, du snakker med den psykolog, jeg anbefalede.
Gør det nu bare. Måske får du det bedre.
Hvorfor forelagde Kissinger ikke min rapport for Nixon?
Måske var det konklusionen:
"Med den nuværende taktik er vores mål i Vietnam uopnåelige."
- Den er svær at skulle sluge. - Det er sandheden.
Regnede du med en positiv reaktion fra Kissinger?
Nej. Send Pentagon en kopi. Jo flere, der ser den, jo bedre.
De har travlt med McNamaras krigsanalyse.
- Hvornår får vi den at se? - Det gør vi ikke. Den er fortrolig.
Sådan noget fis! Det er en fremstilling af krigen.
Jeg har arbejdet på den. RAND må da kunne skaffe den.
Der er ingen, der har set den. Kongressen aner ikke, den findes.
Vil du ikke nok prøve?
Okay. Men gør dig ingen forhåbninger.
WESTMORELANDS ANMODNING OM FORSTÆRKNINGER SKABER DEBAT
At sige, vi er tættere på sejren, er at tro, grundet beviserne -
- de optimister, der har taget fejl.
At sige, vi er på nederlagets rand, er en urimelig påstand.
At sige, vi sidder i et dødvande, er den eneste realistiske konklusion.
Hvis analytikerne mod forventning har ret -
- må vi finde ud af, hvad fjenden vil -
- hvis dette vitterlig er hans sidste krampetrækninger.
Men for mig står det klart -
- at det eneste fornuftige vil være at forhandle, ikke som sejrherre -
- men som et retskaffent folk, der prøvede at forsvare demokratiet.
- Du bad mig komme? - Ja.
Gå ind på dit kontor og luk døren. Rapporten ligger på dit bord.
Den er ikke registreret. Hold det hemmeligt.
- Her er koderne. - Tak, Harry.
FORHOLDET MELLEM USA OG VIETNAM 1945-1967
Det var slet ikke det, jeg havde ventet.
De 47 bind var intet mindre end en kronologi over vores fortabelse.
Der var to krigsberetninger: En til præsidenten, og én til os andre.
Man havde løjet om Vietnam under de seneste fire præsidenter.
Det var ikke bare én mand. Det var selve embedet.
Truman ignorerede utallige bønner om hjælp fra Ho Chi Minh -
- og hjalp Frankrig i kampen mod oprørerne. Kongressen vidste intet.
Eisenhower gik med til at dele Vietnam.
Han hjalp med at indsætte et korrupt styre i Sydvietnam -
- og han sendte rådgivere, der hjalp dem. Kongressen vidste intet.
Kennedy planlagde allerede i 1961 vores omfattende engagement.
Han godkendte kuppet mod Diem og gjorde intet, da Diem blev myrdet.
Så kom Johnson. Han brugte angrebet i Tonkinbugten -
- som ifølge rapporten aldrig fandt sted -
- til at få os ind i krigen uden en krigserklæring fra Kongressen.
McNaughton vidste besked i al hemmelighed.
Og det var mig, der havde taget fejl.
Det ændrede hele mit væsen at læse de sider.
Hvert ord brændte min tro, min tillid og min troskab væk.
Og jeg var en del af løgnen.
Selv efter at have læst rapporten ønskede jeg at tro på systemet.
At det kunne ordnes indefra. Det hjalp ikke at henvende sig til præsidenten.
Jeg havde brug for en allieret i Kongressen.
Tak, fordi jeg måtte komme, senator Fulbright.
- Tag plads. - Tak.
Deres modstand mod krigen er velkendt, ligesom Deres integritet.
lnden De gør mig til helgen, så husk, jeg støttede Tonkinbugtresolutionen.
Til min store fortrydelse.
Jeg har brug for Deres hjælp. Jeg har kun nogle uddrag med.
I sin helhed er det et uimodsigeligt bevis på en sammensværgelse.
Man udkæmper en krig uden Kongressens og folkets godkendelse.
- Hvad er det her? - En rapport fra Forsvarsministeriet.
En intern rapport. Den er jo strengt fortrolig.
Jeg vidste end ikke, den fandtes. Hvordan har De fået fat i den?
Er den stjålen?
Jeg kontakter Forsvarsministeriet og anmoder om en kopi ad rette vej.
Det får De intet ud af.
Der er en grund til, at den er fortrolig.
Jeg kan ikke bestride Forsvarsministeriets vurdering.
Jo, De kan.
De er formand for Udenrigsudvalget og kendt krigsmodstander.
Tak, fordi Deres henvendelse.
Den er fortrolig, fordi det ikke må komme frem, hvad de har gjort.
Tonkinbugtresolutionen blev skrevet længe før de påståede angreb.
Jeg var der. Jeg så unge amerikanere og fjender dø.
Jeg så deres og vores lidelser.
Præsidenterne vidste, krigen ikke kunne vindes.
Men ingen af dem ville være den første præsident, der tabte en krig.
Og det bliver ved, indtil nogen i Deres stilling læser den -
- og står frem og siger, at man har løjet for os.
Vi holder ikke med den forkerte side i Vietnam. Vi er den forkerte side.
Er De klar over, at De beder mig, en amerikansk senator, bryde loven?
Afsløre statshemmeligheder?
Jeg beklager, men jeg kan ikke hjælpe Dem.
Okay. Tak, fordi De lyttede.
Jeg prøvede andre. Uden held.
Jeg var ved at gøre det, jeg skulle have gjort for længst. Give op.
Røræg, blødkogt, spejlæg, pocheret. Det er en stor beslutning, Ellsberg.
- Russo. Kors, hvor har du været? - Jeg har spredt budskabet.
- Hvilket budskab? - Fred.
Ved du hvad? Vi holder fest i aften. Kig forbi.
Bare tag din seneste erobring med. En stewardesse, en sygeplejerske.
Hvad blev der af hende amerikaneren i Saigon?
Patricia Marx? Det ved jeg ikke.
Jeg har fattet. Hvem du nu vil.
Har De en kuglepen, jeg må låne? Tak.
Malibu. Hvor livet er sødt.
- Tak. Godt at se dig, Tony. - Ses vi?
Den er fjong. Dan Ellsberg.
Det troede jeg aldrig, jeg skulle se hos dig.
- Hvad? - Tvivl.
Jeg har prøvet samtlige liberale i Kongressen. Fulbright, McGovern.
Jeg har prøvet at få den med i Kongressens mødereferater.
Har alle andre end mig set den?
På Harvard dansede vi en bizar dans, og det har vi gjort lige siden.
- Ingen vil røre den. - Så få fat i en helikopter!
Kast den ud over Washington og New York. Giv den til folket.
- Jeg er ikke nogen aktivist. - Giv den til ham, til dem, til hende.
- Lad den sive til New York Times. - Tror du ikke, jeg har overvejet det?
- Det er vanvid. - Det vil afslutte krigen.
Det er landsforræderi.
AMERIKAS KRIGSMODSTANDERE
Dav, alle sammen. Jeg vil tale lidt om min kærlighed til mit land.
Jeg hedder Randy Kehler. Jeg er uddannet på Exeter og Harvard.
Landet har brug for folk med min baggrund som direktører -
- politikere, og medicinske og videnskabelige forskere.
Mit land har brug for, at folk som mig leder det.
Og det mener jeg, jeg gør. Om nogle dage skal jeg i fængsel.
Som mange her blev jeg indkaldt og måtte vælge.
Jeg mener ikke, vores sag i Vietnam er retfærdig. Og jeg vil ikke kæmpe.
Men jeg er ...
Men jeg er amerikaner. Og jeg nægter at stikke af til et andet land.
Og jeg vil ikke kalde mig militærnægter -
- så folk kan tro, min overbevisning blot er flygtig.
Den bedste, eneste, måde, jeg kan tjene mit land på -
- er ved at ofre mig.
Når jeg bliver løsladt, vil jeg være stemplet resten af livet.
Jeg vil aldrig blive direktør. Jeg vil aldrig blive politiker.
Og af mange vil jeg aldrig mere blive stolet på.
Men jeg er parat til at opgive alt dette.
Den skamplet, jeg får ...
... vil jeg bære med stolthed.
Vi spiste vores børn.
Jeg indså, at befolkningen for enhver pris måtte høre sandheden.
Jeg begyndte på det, jeg havde undgået.
Jeg lavede en fast rutine.
Ved midnat forlod jeg RAND med nogle hundrede sider.
De kendte mig. Jeg var en af dem.
Tony Russos kæreste lod mig bruge sit reklamebureaus kopimaskine.
Jeg kopierede fra kl. 1 til kl. 4, sov et par timer -
- og bragte papirerne tilbage, inden nogen savnede dem.
Jeg var i gang hver eneste dag. Russo hjalp mig, så tit han kunne.
Vi har ikke set dig i en måned, og så skal vi lave det her?
Kan du ikke bare få nogle papirer, der ikke er stemplet?
- Ved I, hvad "fortroligt" betyder? - At vi ikke må sige det til mor?
Hør her.
I skal ikke lyve for min skyld. Hverken over for mor eller andre.
- Okay. - Okay?
Lad os komme af sted. Jeg tager det her. Smid resten ud.
Det tog flere måneder.
Om natten fik jeg pletter for øjnene af kopimaskinens lys.
Om dagen gik jeg balancegang i søvne.
Det overtog mit liv.
- Hvad laver du deroppe? - Jeg kopierer bare.
Om natten? Mens børnene klipper "fortroligt"-stempler af?
Hold børnene ude af det her. De skal ikke inddrages i en forbrydelse.
Hvis du vil være helt, så gør det alene.
Jeg vil ikke være helt. Mine børn skal vide, hvad deres far tror på.
De skal kende deres land og lære at elske det.
- Det er vigtigt. - Vil du vide, hvad der er vigtigt?
Du kommer for retten, og dine børn bliver indkaldt til at vidne mod dig!
De vil ikke lyve. De siger sandheden.
Jeg kan kun håbe, de gør det ... og elske dem efter bedste evne.
Ingen andre end dig kan sige "elske" i en samtale om lovovertrædelser.
Hvad fanden er der sket med dig?
- Hallo? - Patricia, det er Daniel.
- Er der sket noget? - Alt er, som det skal være.
Vi tog fejl. Jeg tog fejl.
Jeg har brug for din hjælp.
Godnat, Dan.
Dan, disse mænd fra FBI vil godt stille nogle spørgsmål.
Hvad kan jeg gøre for Dem?
Vil De vise os RAND's kopi af Vietnam-rapporten?
- Den er i boksen. - Vil De åbne boksen?
Naturligvis. Hvis De har den påkrævede sikkerhedsgodkendelse.
De er her alle sammen.
Har papirerne været fjernet fra bygningen?
- Det er imod RAND's politik. - Har De fotograferet dokumenterne?
- Det er også imod RAND's politik. - Besvar spørgsmålet.
Svaret er nej.
De hører fra os.
FBI siger, at de har efterretninger om, at du lækker rapporten. Passer det?
Daniel. Du fik rapporten, for at du kunne læse den.
- Den skulle forblive hos RAND. - Det her er større end RAND.
Jeg har læst den. 7000 sider. 47 bind. Delvist skrevet af mig.
Det betyder ikke, du ejer den. Lækker du rapporten?
Har du læst den? Det burde du.
Vi har løjet i flere årtier. Over for hinanden, landet, vietnameserne.
De politiske strateger har løjet. Præsidenten, os alle.
Rapporten er løgnens historie.
Men du må godt lyve, fordi det sker i en højere sags tjeneste.
Nu skal jeg sige dig noget. Alle løgne er forræderi. Alle løgne.
Hvis du har svigtet RAND's tillid, har du bragt gode mennesker til fald.
- Det er utilgiveligt. - Det er den her krig også.
Du hævder, du vil tjene præsidenten og landet.
Men du vil bare tjene dig selv.
Gælder dig jobtilbud fra MlT stadig?
Tag imod det.
Døren stod åben.
Giver du en hånd med bagagen? Den står ude foran.
Hvad laver du?
- Vi deler værelse med en elefant. - Du skal læse næsten 7000 sider.
- Har du læst dem alle sammen? - To gange.
Tja, med en masse kaffe ...
... og en hel masse elskov kommer jeg også gennem dem.
Væk mig, når du kommer til elskoven.
Krigen var forkert fra begyndelsen, og det bliver værre og værre.
Det handler ikke om krigen eller om Vietnam.
Det har altid handlet om at blive på præsidentposten, vinde valget.
De var bange for, at hvis de tabte der, ville de også tabe her.
Så det eskalerer, som i 64.
Nixon har optrappet bombetogterne og er gået ind i Cambodja.
Regeringen har intet at vinde og alt at tabe, hvis rapporten kommer frem.
Fred er ikke et politisk mål. Det er et menneskeligt mål.
- Det er farligt for dig at omgås mig. - Det ved jeg.
Jeg skal ingen steder.
Gift dig med mig.
Albert Speer, Hitlers ledende ingeniør, der fremstillede våben -
- var den eneste nazist i Nürnberg, der vedkendte sig sin skyld -
- i at have medvirket til skabelsen af ... et fordærvet og ondt system.
Han vedgik, at han var lige så skyldig -
- som dem, der brugte systemet til at udføre folkemord.
Jeg vidste på første hånd, hvordan vi var kommet ind i krigen.
Jeg vidste på første hånd, at vores udsigter var håbløse.
Og jeg vidste, det ikke ville høre op.
GENNEMBRUD. HAR INDRØMMET, AT HAN HANDLEDE OVERLAGT.
- New York Times, Washington. - Neil Sheehan, tak.
Sheehan.
Hallo?
- Hvem taler jeg med? - Det er Daniel Ellsberg.
Du sagde engang, at hvis jeg havde en god historie, ville du skrive den.
Jeg har en. Hvad ved du om Pentagons krigsredegørelse?
- Intet. Ingen har læst den. - Det kan der laves om på.
Jeg kan ikke love at trykke den, før jeg og redaktørerne har læst den.
Vi skal tjekke, om den er ægte, og selv derefter kan der være modstand.
Hvorfor? Det fatter jeg ikke. Det er jo en kæmpe historie.
Det er en fortrolig, intern rapport, der lækkes i krigstid.
En ikke-erklæret, uendelig, modbydelig, dræbende krig.
Der bliver diskussion om, hvorvidt det er lovligt og klogt at trykke den.
Godt. Vi mangler en diskussion. Om hvorvidt krigen er lovlig og klog.
Hele rapporten er på 47 bind. Jeg har 43 deroppe.
Jeg har udeladt alle oplysninger, jeg mener, kan true nationens sikkerhed.
Må jeg spørge om noget? Hvad vil du opnå med det her?
Jeg vil forhindre bombningerne og myrderierne.
- Patricia? - Jeg er herude.
- Nixon dansede i går aftes. - Uf, hvor uhyggeligt.
Her er en anden historie, der nok vil interessere dig.
VIETNAM: RAPPORT FØLGER 30 ÅRS VOKSENDE ENGAGEMENT
Hold da op.
Det er utroligt.
Nu er der ingen vej tilbage.
Nogen var nødt til at stå frem og sige sandheden.
VIETNAM: RAPPORT FØLGER 30 ÅRS VOKSENDE ENGAGEMENT
Kors!
... at New York Times i dag bragte en hemmelig redegørelse -
- om vores engagement i Vietnam. Det Hvide Hus har ikke reageret.
Nemlig. Sådan skal det være.
- New York Times er færdige her. - Vi må hindre, at der siver mere ud.
- Vi må have en særlig enhed. - Blikkenslagere. Der lapper huller.
Hvad ønsker præsidenten at gøre?
- Times forbereder næste del. - Det må vi forhindre.
Jeg kan bede dem om frivilligt at undlade at bringe den.
Hvis de nægter, tager vi fløjlshandskerne af.
- Justitsministeren nedlægger forbud. - Standse trykningen?
- Er det nogen sinde sket før? - Nej.
Sæt det i værk.
- Hvor har Times rapporten fra? - FBI mistænker en Daniel Ellsberg.
Find ud af, hvem han er, og uskadeliggør ham.
- Tag højre side. - Okay.
Soveværelset er tomt.
Køkkenet er tomt.
- Tomt. - Ellsberg er væk. Her er ingen.
Her er den sidste.
I er de første, der nogen sinde har banket på.
- Må vi komme ind, mr. Russo? - Nej, jeg kommer ud.
Vi vil tale med Dem om Daniel Ellsberg.
Jeg vil ikke tale med jer.
Har De en advokat?
Det må De hellere få.
Carol Ellsberg?
Deres sikkerhedschef havde et forhold til ham.
- Det vedkommer ikke mig. - Jo, hvis hun hjalp ham.
- Hun havde intet med det at gøre. - Hvad havde De at gøre med det?
Ikke det fjerneste. De må have mig undskyldt.
- Times nægter at standse. - Giv dem mundkurv på, de svin.
- Hvad med Ellsberg? - Kissinger tror, han er sindsforvirret.
Høgen er blevet fredselsker. De tror, det måske er stoffer.
- Er han alene om det? - Han er gift med Patricia Marx.
Hoover kender hendes far.
Så tror pokker, FBI ikke kan finde ham. De leder sikkert slet ikke.
Tror l, han snakker med russerne? Eller kineserne?
Hvor meget ved han? Hvor meget kan svinet skade os?
- Vi skulle aldrig have trykt den. - For fanden, vi har pressefrihed!
Det er Sheehan. Vi bringer ikke næste del.
- Hvad? - Det er præsidentens ordre.
De kan ikke anholde alle folk på New York Times. Fortsæt.
- De har standset trykkeriet. - Det kan de ikke.
De har nedlagt forbud. Vi har standset historien.
Nixon fik Mitchell til at sige, at det bragte nationens sikkerhed i fare.
- Vi kan intet gøre! - Jo! Bring historien!
Du må offentliggøre den et andet sted.
Sheehan! Pis!
Pis.
Hvad laver du? Hallo, hvad laver du?
Dan, du har været i alle nyhedskanaler.
De kalder den Pentagonrapporten. FBI har udpeget dig som kilden.
De leder efter dig over hele landet. De ved alt om dig.
Hvor du gik i skole, hvem din familie er. De ved om mig.
Nixon har fået nedlagt forbud mod offentliggørelsen i Times.
Jeg har ringet til Washington Post. De er på vej herop efter en kopi.
- Vil de kunne trykke den? - Jeg ved det ikke.
- Hvad hvis de ikke trykker den? - Jeg ved det ikke.
Hvis Nixon kan ...
Jeg ved det ikke, Patricia! Jeg ved det ikke.
Vi kan ikke bare give op.
De seneste seks dage har kostet dyrt.
De allierede skønner, at fjenden har mistet over 6000 mand.
360 amerikanske soldater er døde, og over 1 000 er blevet såret.
Jeg sagde intet om at give op.
Godaften. Offentliggørelsen af dele af en hemmelig Vietnam-rapport -
- har udløst en omfattende retsstrid om pressefriheden.
Manden, der menes at have lækket Pentagonredegørelsen -
- er Daniel Ellsberg, der er tidligere marinesoldat, og nu forsker ved MIT.
Ellsberg arbejdede for Pentagon under optakten til Vietnamkrigen.
Siden arbejdede han på Pentagons krigsrapport.
Rent juridisk står han usikkert -
- og han vil ikke sige, om han havde noget at gøre med offentliggørelsen.
Men han taler gerne om, hvad han håber, offentliggørelsen vil føre til -
- og om det, han kalder statens følelseskolde holdning til civile tab.
I redegørelsens 7-10.000 sider tror jeg ikke, der er et eneste ord om -
- hvilken virkning vores politik menes at have.
På de samlede vietnamesiske tab. På antallet af flygtninge.
- Jeg sender nogen over til CBS. - De sender fra et hemmeligt sted.
Min far havde et yndlingscitat fra Bibelen, som jeg tit hørte som barn.
"Sandheden skal gøre jer frie". Jeg håber, den sandhed, der er ude nu ...
Den er ude af boksene og kan ikke låses inde igen.
Jeg håber, den kan befri os fra krigen.
Jeg håber, at vi kan lægge krigen bag os og lære af den -
- så de næste 20 års historie ikke vil ligne de seneste 20 års.
Appelretten har sendt sagen videre.
Sagen Times og Post mod staten kommer for Højesteret.
De begynder i morgen.
Vi har gjort alt, vi kan.
Det er på tide, at jeg melder mig.
Det var jeg ikke parat til at høre dig sige.
Alaskas senator er blevet forhindret i at læse rapporten højt i Senatet.
Det er op til Højesteret nu. En sag om ytringsfriheden.
- Lad os nu tale om sagen mod dig. - Hvordan ser det ud?
Du bliver anklaget for tyveri, videregivelse af fortrolige papirer.
- Sammensværgelse, spionage. - Muligvis også landsforræderi.
- Vi ved ikke, hvor langt de vil gå. - Jeg står vist til et rap over fingrene.
- Hvad er det værste, der kan ske? - Jeg siger det uden omsvøb.
Mange er taknemmelige for, hvad du har gjort, men ikke Nixon.
Jo mere han tænker over det, jo mere stiktosset ...
Hvis ikke dødsstraf går de nok efter livstid.
Jo før du melder dig, jo før kan vi begynde at kæmpe.
Lad os arrangere min overgivelse.
Giv dem plads.
Vil De kommenterer anklagerne mod Dem?
De risikerer over 1 00 års fængsel.
Jeg fortryder ikke offentliggørelsen. Kun at jeg ikke gjorde det noget før.
De har ret til at nægte at udtale Dem. Har De forstået?
Alt, De siger, kan blive brugt mod Dem i en retssag. Har De forstået?
De har ret til en advokat, der må være til stede, når De afhøres.
Begge parter gjorde indtryk på dommerne i dag.
Rigsadvokaten sagde, at rapporten rummede følsomme oplysninger.
De to avisers advokater svarede -
- at det var en historisk redegørelse, som folk har ret til at læse.
Sagen blev indladt til dom sent i dag. Afgørelsen ventes når som helst.
Ja. Jeg er på vej. Afgørelsen er faldet.
Domstolen har truffet en afgørelse. Flertalsudtalelsen bliver omdelt nu.
- Dan. - Hvad blev det?
Der var seks stemmer mod tre. Aviserne går i trykken nu.
Vi har stillet kaution, så nu kan vi lægge det her bag os.
Offentliggørelsen er lovlig, så du har ikke overtrådt nogen love, vel?
Det her rykker ikke ved min sag. Jeg bliver stadig anklaget for forræderi.
- Lad mig se afgørelsen. - Det er dommer Blacks udtalelse.
"Grundlovsfædrene gav pressen frihed til at røgte deres hverv."
"Og pressens vigtigste hverv ..."
"... er at hindre myndighederne i at bedrage befolkningen -
- og sende dem til fjerne lande for at dø af sygdomme og bomberegn. "
"New York Times og Washington Post skal ikke fordømmes. "
"De gjorde, hvad grundlovsfædrene håbede og stolede på, de ville. "
"Pressen må have frihed til at trykke alle nyheder uden censur."
Jeg tror ikke, jeg kommer igen.
- Tak. - Det var så lidt, Daniel.
Intet.
Her er den.
Skynd jer. Fart på.
Ellsberg er folkets helt, og Times vinder nok en skide Pulitzer.
- For at stjæle papirer. - De er forbrydere.
Ellsberg havde en medskyldig. Ham er vi også ude efter.
De bliver buret inde resten af deres dage.
Præsidenten ønsker stadig at grave alt smuds frem. Svinet skal knuses.
- Godmorgen, hr. præsident. - Godmorgen, hr. præsident.
Operationen gik glat.
Her er, hvad blikkenslagerne fandt hos dr. Fielding.
Det er ikke, fordi jeg synes, retssagen går dårligt -
- men hvilke lande udleverer ikke folk til USA?
Fem mænd blev arresteret i nat -i>
- ns de anbragte aflytningsudstyr i Demokraternes partikontor -i>
- bygningskomplekset Watergate. Forbrydernes identitet kendes ikke.
- Hvad er der? - Jeg kunne ikke sove.
Ved du, hvad der slog mig i dag? Din retssag har taget over et år.
Nogle gange føles det, som om den aldrig vil få en ende.
Alle troede, at jeg skulle udrette store gerninger. Præge verden.
Da min mor og søster døde ...
... tænkte jeg kun på mig selv.
Og da min illusion om Amerika døde, gjorde jeg det samme.
Jeg ville knuse regeringen og nationen.
Jeg elskede dem, og jeg var vred, og de skuffede mig.
Måske går jeg over i historien som en forræder.
Mine børn vil skamme sig. Deres navn vil være vanæret.
Alle bedes rejse sig for dommer William Matthew Byrne.
Værsgo at tage plads.
Siden den 26. april har regeringen frigivet mange oplysninger -
- om flere statslige organers færden i forbindelse med de tiltalte.
Jeg skal vurdere, om denne færden har påvirket de tiltaltes rettigheder -
- samt deres mulighed for at få en retfærdig rettergang.
Retten har fået kendskab til en enhed oprettet af Det Hvide Hus -
- der var ansvarlig for indbruddene hos dr. Fielding og i Watergate.
De samlede omstændigheder ved denne sag krænker retsbevidstheden.
De usædvanlige begivenheder har gjort ubodelig skade på sagens forløb.
Derfor har jeg besluttet at erklære retssagen ugyldig ...
... og afvise sagen.
Gudskelov for Richard Nixon.
For mig som amerikaner er demokratiet helligt.
Værd at kæmpe for.
Og hvis min største patriotiske handling -
- var landsforræderi, så lad den være det.
58.148 amerikanske soldater og over 2 millioner vietnamesere omkom.
Vi kan lære, at vi ikke kan overlade landets styre til præsidenten alene.
Slet ikke udenrigspolitikken. Uden Kongressen og folkets hjælp.
Daniel Ellsbergs offentliggørelse af Pentagonrapporten -
- afslørede myndighedernes løgne over for befolkningen -
- og gjorde sandheden om Vietnamkrigen til et centralt emne.
Som systemet er nu -i>
- det meget svært for ærlige og oprigtige folk at forblive i det -i>
- en at blive frasorteret, fyret, gjort apatiske eller korrumperet.
I1975 sluttede USA's længste krig.
25 års militært engagement i Sydvietnam er forbi.
Midt på eftermiddagen ankom 81 amerikanske helikoptere til Saigon.
Over 6000 blev evakueret fra den amerikanske ambassade -i>
- a byens hustage, og fra Tan Sun Nhat Lufthavn.
Der opstod kaos, da helikopterne kom.
Mange hundrede vietnamesere prøvede få adgang til ambassaden -i>
- de kunne komme ud af landet.
Nogle sad fast i pigtråden på muren omkring ambassaden.
Vietnameserne græd og råbte "Vi vil også væk."
Imellemtiden brændte ambassadens folk de sidste papirer.
Dan Rathers, CBS News, New York. Tak for i aften.